Министр финансов Польши Матеуш Моравецкий заявил, что экономика его страны находится в столь хорошем положении, что они могут себе позволить это сделать.
Польский чиновник заявил, что принял решение отказаться от гибкой кредитной линии после анализа налоговых данных, макроэкономических показателей, оценки стабильности бюджета и валютных резервов. За январь-август этого года государственный бюджет Польши составил рекордный профицит в размере 4,9 млрд злотых $1,36 млрд благодаря резкому увеличению поступлений от налога на добавленную стоимость, поскольку экономический рост достиг 4%.
«То, что Польша отказалась от транша МВФ, может свидетельствовать о двух сторонах медали, – объясняет председатель Комитета экономистов Украины Андрей Новак. – Во-первых, к началу 90-х стране списали 50% государственного долга, который был очень большим. Поэтому избавившись от обязательства по обслуживанию этого долга, они этот ресурс смогли направить на свое экономическое развитие, чего не было в Украине в свое время. Вторая сторона медали заключается в том, что отказываясь от кредитной линии МВФ в $ 9,2 млрд., Польша скорее всего имеет альтернативу на мировом финансовом рынке, где может привлекать средства под проценты не выше, чем предлагает МВФ».
Председатель Комитета экономистов Украины Андрей Новак
Деньги МВФ, это от 2% до 4% годовых. Но если Польша от них отказалась, значит они ей действительно не нужны? А Украина? По словам Андрея Новака, Украина не может себе подобного позволить. Потому что даже когда выпускает свои евробонды, то вынуждена выплачивать не менее 10 – 11% годовых, а деньги от МВФ для нас – это те же 3-4% годовых. Очевидно, что средства Фонда выгоднее, – говорят специалисты.
«А то, что МВФ выдвигает Украине какие-то условия – все это только на пользу, – говорит председатель комитета экономистов Украины Андрей Новак. – Ведь МВФ, это только организация, которая выдает деньги и хочет их вернуть, она обеспокоена вопросом платежеспособности страны, которой заимствуются деньги. Они требуют платежеспособности государственного бюджета, ведь любой внешний долг ложится на государственный бюджет. Теперь мы должны обеспечить реалистичность доходной части, как минимум, а лучше, отсутствие бесполезных расходов. Стоит сказать, когда начиналось сотрудничество Украины с МВФ, то у них не было никаких требований. Были только отношения страны и заемщика, где речь шла лишь о сумме и сроке погашения кредита. Затем, когда они увидели, что страна не проводит реформы, а только их имитирует, они перешли от общих условий, которые предоставляет любой кредитор к рекомендациям. Но если даже после рекомендаций страна годами совсем ничего не делает, тогда следующий шаг – они выдвигают условия – или вы это делаете, или мы не дадим вам больше денег».
Не стоит мудрить – МВФ видит, что государственный бюджет Украины очень рискованный, потому что в нем много нереальных статей дохода. В частности, в расходной части немало, статей, финансируемых из бюджета, когда на самом деле этому можно найти альтернативу. К примеру, приведем дефицит Пенсионного фонда. Речь идет о 150 млрд. гривен. Их сейчас можно взять только из государственного бюджета, чтобы покрыть недостаток.
«Они нам говорят: «Делайте что-то с этим!» – комментирует Андрей Новак. – Если украинская власть ничего не делает, то это не вина МВФ. Там увидели, что все правительства эти деньги просто проедают. Или же еще один пример – дефицит «Нафтогаза» огромный. Наши чиновники вместо того, чтобы прикрыть наибольшую коррупционную схему, просто поднимают тарифы. Это не МВФ поднимает тарифы, они не выдвигают такого условия. МВФ всего на всего говорит: «Ликвидируйте дефицит «Нафтогаза», и если наши этого не делаю, то это не прихоть МВФ. Международный валютный фонд не опускается до уровня требований: цены, тарифы, везти лес кругляк или не везти, это уже выдумки наших чиновников, которые превращают это в схемы и зная, что это плохо, говорят, что это требования МВФ».
Президент Украины Петр Порошенко и Директор-распорядитель Международного валютного фонда Кристин Логард
Итак, чем грозит этот многолетний обман? Ведь сейчас та же ситуация. Якобы МВФ отказывается от сотрудничества с Украиной, потому что та не хочет поднимать тарифы на газ для населения еще на 17% процентов?
«Сейчас МВФ откажет, но, не поэтому. А правительство скажет, что нам придется поднимать цены на газ, потому что иначе мы не потянем, – уточняет Андрей Новак. – А цены и так уже настолько завышены, что по словам того же премьер-министра Украины, шесть миллионов домохозяйств, это примерно треть населения страны будет получать субсидии. Это первый необъективный критерий того, что цены на газ не соответствуют уровню доходов в экономической системе.
А почему МВФ не дает сейчас деньги? Потому что они нам давали три с половиной года после возобновления программы, а затем сделали аналитику и спросили себя: «А что украинская власть с этими деньгами сделала? А деньги МВФ у нас идут по двум направлениям: первое — пополнение золотовалютных резервов НБУ, а второе – решение бюджетных проблем, прежде всего, для обслуживания внешнего долга.
А теперь какая ситуация? Да, золотовалютные запасы выросли с 5,5 до 18,5 миллиардов долларов, но они не существуют сами ради себя. Они существуют ради стабильности курса национальной денежной единицы. Они обеспечили стабильность курса? Нет. Второе – внешний долг. Он за эти годы уменьшился? Нет. В бюджете на следующий год он увеличивается еще на 231 миллиард гривен. Это 9,5 миллиардов долларов только за один год! Разве не может у МВФ возникать вопросов к Украине, когда они дают деньги, а в стране дела только хуже?»
Вот и получается, наши чиновники подменяют понятия, и все списывают на требования МВФ. Это откровенно говоря, просто обман украинцев. Стоит отметить, что Международный валютный фонд работает с 120 странами, из них кризисными являются 20-ть, но не по вине МВФ — он выдает кредиты на одинаковых условиях. Просто в этих двадцати странах власть неэффективна, потому что коррупционная или же авторитарная. Часто и то, и другое.
Теперь о том, что будет, если мы потеряем МВФ
«В Украине продолжаются боевые действия и если сейчас от нас откажется МВФ, другие организации с нами вряд ли будут сотрудничать. И для нас сейчас важнее сохранить отношения с Валютным фондом, чем держать несколько миллиардов, которые, к сожалению, в такой стране как наша, изменить уже ничего не смогут. Главное чтобы не было объявлено на весь мир об этом разрыве, потому что таких денег нам никто не даст, а если будут давать, то суммы будут маленькие, а проценты значительно больше», – подводит итог председатель Комитета экономистов Украины Андрей Новак.
Польша не отказалась, а приостановила сотрудничество с МВФ, говорит президент Международного Центра Балтийско-Черноморских исследований и консенсусных практик Ирина Верещук. По ее мнению, вообще нельзя говорить, что Международный валютный фонд стал панацеей, чтобы хоть какая-то страна за счет заемных средств вышла из кризиса.
Президент Международного Центра Балтийско-Черноморских исследований и консенсусных практик Ирина Верещук
«Это своеобразный Дамоклов меч, – объясняет г-жа Ирина, – потому что средства МВФ всегда являются распорядительными, то есть с условиями, как сейчас в Украине. И часто эти условия не являются хорошими для государства, которое занимает у МВФ средства.
Они являются хорошими для МВФ. Он не считаются с тем, как это повлияет на государство, сколько людей не выдержит этих условий, которые будут введены в законодательное поле. Их не интересует, сколько умрет, или уедет из Украины. Потому что мы уже знаем об увеличении пенсионного возраста, увеличении тарифов на энергоносители. МВФ все это не касается – главное вернуть деньги. Это по сути – международная кабала.
Кто понимает эти тонкости – знает о тех странах, куда заходит МВФ, и не только Польша отказывается от услуг МВФ, хотя она является исключением негативного опыта. Преимущественно страны отказываются не столько от входа иностранного капитала, как политического влияния. А потому что, как только зайдет МВФ, он сразу выставляет условия, которые идут вразрез с политикой государства. К тому же, не существует примера, когда хотя бы одно государство продемонстрировало сумашедшую динамику развития, пользуясь кредитами МВФ.
Получается, что опасаясь влияния МВФ, некоторые страны стараются не занимать эти средства. По словам Ирины Верещук, есть Азиатские и Европейские банки – есть к кому обращаться. Ведь политика МВФ так выстроена, что если бы ты и хотел развития, но государству совершить прыжок не позволят. Там есть четко заложенная формула инфляции и других рисков. Низкая процентная ставка увеличивает риски. То есть, я тебе даю взаймы деньги под малые проценты, но ты мне их обязательно вернешь».
«МВФ всегда возвращает свои деньги. – подводит итог президент Международного Центра Балтийско-Черноморских исследований и консенсусных практик Ирина Верещук. – Они могут реструктуризировать долг, как это было в случае с Украиной, или списать, как это было с Грецией и Польшей. Но все это политика. Польше повезло с тем, что в 2004 году ее приняли в состав ЕС. Ее экономика растворилась в Европейском Союзе, который инвестировал в Польшу значительные капиталы. Поэтому неудивительно, что эта страна смогла нарастить финансовые мускулы. И экономическая система, которая выстроилась, позволяет Польше на созданном годами резерве, стать независимой от внешних факторов. При худших раскладах теперь экономика Польши позволит ей выжить не один год, и не два, только на внутренних резервах, чего нет у нас, чего нет ни в одной стране на постсоветском пространстве, даже у Литвы и Латвии.
Потому что эти страны напрямую зависят от внешних доноров. А 10 лет донорства ЕС в Польшу сделали свое дело. Это видно не только в экономическом, но и политическом срезе, когда политики страны позволяют себе высказывания с критикой Европейского Союза, как неприятие беженцев из других государств. Это все потому, что их система действительно является независимой».
Испокон вековизвестно, что в долг брать – не стоит. Потому берешь чужие, а отдавать будешь свои. Жаль, что Украина, занимая в начале своей независимости высокое седьмое место среди экономик стран мира, сейчас стала просителем. Впрочем, это уже вопрос не экономики, а юриспруденции, ведь стоило бы разобраться, кто и как разворовал этот мощный потенциал?
[:ua]Міністр фінансів Польщі Матеуш Моравєцький заявив, що економіка його країни перебуває у настільки хорошому становищі, що вони можуть собі дозволити це зробити.
Польський високопосадовець заявив, що ухвалив рішення відмовитися від гнучкої кредитної лінії після аналізу податкових даних, макроекономічних показників, оцінки стабільності бюджету та валютних резервів. За січень-серпень цього року державний бюджет Польщі склав рекордний профіцит у розмірі 4,9 млрд злотих $1,36 млрд завдяки різкому збільшенню надходжень від податку на додану вартість, оскільки економічне зростання сягнуло 4%.
«Те, що Польща відмовилася від траншу МВФ, може свідчити про дві сторони медалі, – пояснює голова Комітету економістів України Андрій Новак. – По-перше, на початок 90-х країні списали 50% державного боргу, який був дуже великий. Тож позбувшись зобов’язання по обслуговуванню цього боргу, вони цей ресурс змогли направити на свій економічний розвиток, чого не було в Україні у свій час. Друга сторона медалі полягає в тому, що відмовляючись від кредитної лінії МВФ у $ 9,2 млрд., Польща скоріш за все має альтернативу на світовому фінансовому ринку, де може залучати кошти під відсотки не вищі, ніж пропонує МВФ».
Голова Комітету економістів України Андрій Новак
Гроші МВФ, це від 2% до 4% річних. Але якщо Польща від них відмовилася, значить вони їй дійсно не потрібні? А Україна? За словами Андрія Новака, Україна не може собі дозволити такого, бо навіть коли вона випускає свої євробонди, то змушена виплачувати не менше 10 – 11% річних, а гроші від МВФ для нас – це ті ж 3-4% річних. Очевидно, що кошти Фонду вигідніші, – кажуть фахівці.
«А те, що МВФ висуває Україні якісь умови – все це тільки на користь, – говорить голова комітету економістів України Андрій Новак. – Адже МВФ, це лише організація, яка видає гроші і хоче їх повернути, вона переймається питанням платоспроможності країни, якій позичаються гроші. Вони вимагають платоспроможності державного бюджету, адже будь-який зовнішній борг лягає на державний бюджет. Тепер ми маємо забезпечити реалістичність доходної частини і мінімум, а краще, відсутність марних витрат. Варто сказати, коли розпочиналася співпраця України з МВФ, то в них не було ніяких вимог. Були лише відносини країни і позичальника, де йшлося лише про суму і термін погашення кредиту. Потім, коли вони побачили, що країна не робить реформ, а лише їх імітує, вони перейшли від загальних умов, які надає будь-який кредитор до рекомендацій. Якщо навіть після рекомендацій країна роками зовсім нічого не робить, тоді наступний крок – вони висувають умови – або ви це робите, або ми не дамо вам більше грошей».
Не варто мудрувати – МВФ бачить, що державний бюджет України дуже ризикований, бо в ньому багато нереальних статей доходу. Зокрема, у витратній частині чимало, статей, які фінансуються з бюджету, коли насправді цьому можна знайти альтернативу. До приклад, назвемо дефіцит Пенсійного фонду. Йдеться про 150 млрд. гривень. Їх зараз можна взяти лише із державного бюджету, аби покрити нестачу.
«Вони нам кажуть: «Робіть щось з цим!» – коментує Андрій Новак. – Якщо українська влада нічого не робить, то це не є провина МВФ. Там побачили, що всі уряди ці гроші просто проїдають. Або ж іще один приклад – дефіцит «Нафтогазу» величезний. Наші можновладці замість того, аби прикрити цю найбільшу корупційну схему, просто піднімають тарифи. Це не МВФ піднімає тарифи, вони не висувають такої умови. МВФ усього на всього каже: «Ліквідуйте дефіцит «Нафтогазу», то ж якщо наші цього не роблять – це не є забаганка МВФ. Міжнародний валютний фонд не опускається до рівня вимог: ціни, тарифи, везти ліс кругляк чи не везти – це вже вигадки наших урядовців, які перетворюють це на схеми і знаючи, що це погано, кажуть, що це вимоги МВФ».
Президент України Петро Порошенко та Директор-розпорядник Міжнародного валютного фонду Крістін Логард
Отже, чим загрожує цей багаторічний обман? Адже зараз та сама ситуація. Нібито МВФ відмовляється від співпраці з Україною, бо та не хоче піднімати тарифи на газ для населення ще на 17% відсотків?
«Зараз МВФ відмовить, проте, не через це. А уряд скаже, що нам доведеться піднімати ціни на газ, бо інакше ми не потягнемо, – уточнює Андрій Новак. – А ціни й без того вже настільки завищені, що за словами того ж Прем’єр-міністра України, шість мільйонів домогосподарств, це приблизно третина населення країни буде отримувати субсидії. Це перший необ’єктивний критерій того, що ціни на газ не відповідають рівню доходів в економічній системі.
А чому МВФ не дає зараз гроші? Бо вони нам давали три з половиною роки після відновлення програми, а потім зробили аналітику й запитали себе: «А що українська влада з цими грошима зробила? А гроші МВФ у нас йдуть за двома напрямами: перший –поповнення золотовалютних резервів НБУ, а другий – вирішення бюджетних проблем. перш за все, для обслуговування зовнішнього боргу.
А тепер яка ситуація? Так, золотовалютні запаси зросли з 5,5 до 18,5 мільярдів доларів, але вони не існують самі заради себе. Вони існують заради стабільності курсу національної грошової одиниці. Вони забезпечили стабільність курсу? Ні. Друге – зовнішній борг. Він за ці роки зменшився? Ні. В бюджеті на наступний рік він збільшується ще на 231 мільярд гривень. Це 9,5 мільярдів доларів лише за один рік! То хіба не може у МВФ виникати запитань до України, коли вони дають гроші на два напрями, а в країні стає гірше?»
То ж виходить, наші урядовці підміняють, і все списують на вимоги МВФ. Це відверто кажучи, просто обман українців. Варто зазначити, що Міжнародний валютний фонд працює із 120 країнами, з них кризовими є 20-ть, але не за вини МВФ – вона видає кредити на однакових умовах. Просто у цих двадцяти країнах влада неефективна, бо корупційна або ж авторитарна. Часто і те, і інше.
Тепер про те, якщо ми втратимо МВФ
«В Україні тривають бойові дії і якщо зараз від нас відмовиться МВФ, інші організації з нами навряд чи будуть працювати. І для нас зараз важливіше зберегти відносини з Валютним фондом, ніж тримати кілька мільярдів, які, на жаль в такій країні як наша змінити вже нічого не зможуть. Головне щоб не було оголошено на весь світ про цей розрив, бо таких грошей нам ніхто не дасть, а якщо даватимуть то суми будуть маленькі, а відсотки значно більші», – підбиває підсумок голова Комітету економістів України Андрій Новак.
Польща не відмовилася, а призупинила співпрацю з МВФ, говорить президент Міжнародного Центру Балтійсько-Чорноморських досліджень і консенсусних практик Ірина Верещук. На її думку, взагалі не можна говорити, що Міжнародний валютний фонд став панацеєю, аби хоч якась країн за рахунок позичених коштів вийшла з кризи.
Президент Міжнародного Центру Балтійсько-Чорноморських досліджень і консенсусних практик Ірина Верещук
«Це своєрідний Домоклів меч, – пояснює пані Ірина, – бо кошти МВФ завжди є розпорядчими, тобто з умовами, як зараз в Україні. І часто-густо ті умови не є добрими для держави, яка позичає в МВФ кошти.
Вони є добрими для МВФ. Вони не зважають на те, як це вплине на державу, скільки людей не витримає ось цих умов, які будуть введені через законодавче поле. Їх не цікавить, скільки помре, чи виїде з України. Бо ми вже знаємо про збільшення пенсійного віку, збільшення тарифів на енергоносії. МВФ все це не стосується – головне повернути кошти. Це по суті – міжнародна кабала.
Хто розуміє оці тонкощі – знає про ті країни куди заходить МВФ, і не тільки Польща відмовляється від послуг МВФ, хоча вона є виключенням негативного досвіду. Переважно країни відмовляються не так від заходу іноземного капіталу, як політичного впливу. Бо як тільки зайде МВФ він одразу буде ставити умови, які йдуть урозріз із політикою тієї держави. До того ж, немає прикладу, коли хоча б одна держава показала шалену динаміку розвитку користуючись кредитами МВФ.
Тож виходить, що побоюючись впливу МВФ, деякі країни намагаються не позичати ці кошти. За словами Ірини Верещук, є Азіатські та Європейські банк – є до кого звертатися. Адже політика МВФ так вибудована, що якби ти й хотів розвитку, але державі зробити стрибок не дозволять. Там є чітко закладена формула інфляції і інших ризиків. Низька відсоткова ставка збільшує ризики. Тобто, я тобі позичаю гроші під малі проценти, але ти мені їх обов’язково повернеш!»
«МВФ завжди повертає свої гроші. – підводить підсумок президент Міжнародного Центру Балтійсько-Чорноморських досліджень і консенсусних практик Ірина Верещук. – Вони можуть реструктуризувати борг, як це було у випадку з Україною, чи списати, як це було з Грецією і з Польщею. Але все то політика. Польщі поталанило з тим, що у 2004 році її прийняли у склад ЄС. Її економіка розчинилася у Європейському Союзі, який інвестував в Польщу значні капітали. Тож не дивно, що ця країна змогла наростити фінансові м’язи. Та економічна система, яка вибудувалася, дозволяє Польщі на створеному роками резерві, стати незалежною від зовнішніх факторів. При найгірших розкладах тепер економіка Польщі дозволить їй вижити не один рік, і не два, лише на внутрішніх резервах чого немає у нас, чого немає у жодній країні на пострадянському просторі, навіть, у Литві та Латвії.
Бо ці країни напряму залежні від зовнішніх донорів. А 10 років донорства ЄС у Польщу зробили свою справу. Це видно не лише в економічному, але й політичному зрізі, коли політики країни дозволяють собі висловлювання з критикою Європейського Союзу, як то неприйняття біженців з інших держав. Це все тому, що їхня система є справді незалежною».
Зі споконвіку знають, що в борг брати – не треба Бо береш чужі, а віддаватимеш свої. Дуже прикро, що Україна маючи на початку своєї Незалежності високе сьоме місце серед економік держав світу, зараз стала прохачем. Втім, це вже питання не економіки, а юриспруденції, адже варто було б розібратися– хто і, як розікрав той могутній потенціал?
[:]